Miksi sinun on oltava tuollainen? Aina heittäydyt hankalaksi.
Haluatko palata kotiin? - Haluan.
Menen Himalajalle! Kuinka kauan olen puhunut lähdöstä Himalajalle?
Aivan liian kauan. Autathan minua asemalla, Horst?
Tietysti. - Lopeta, Ingrid!
ITÄVALTA 1939
Yritetään nyt selvitä tästä.
Missä on se tolvana, jonka piti olla vastassa?
Väistäkää. Väistäkää!
Herra Harrer? Minulla on lippunne. - Olen myöhässä. Näyttäkää junani.
Ei, ei. Olen Peter Aufschnaiter. Johdan retkikuntaa. Hyvää päivää.
Tuolla on kuuluisa kiipeilijämme! Herra Harrer!
On kunnia, että retkikunnassa on suuri saksalainen sankari.
Kiitos, mutta olen itävaltalainen.
Kansallissosialistisen puolueen ansioituneena jäsenenä -
pystytätte varmasti maamme lipun ylpeänä Nanga Parbatin huipulle?
Lobenhoffer? - Hans Lobenhoffer.
Lutz Chicken.
Ja kuva kauniin vaimon kera.
Ja te olette...? - Horst Immendorf, perhetuttu.
Milloin pikkuinen syntyy? - Kun mieheni pääsee perusleirille.
Kiitos.
Kuuluta vain ongelmamme koko maailmalle.
Nousen nyt junaan. Haluatko sanoa jotain?
Hyvä on.
Lähde sitten.
Nähdään neljän kuukauden päästä.
Pidä huolta hänestä, Horst. - Lupaan sen, Heinrich.
Herra Harrer?
Kuljemme 8000 kilometriä. Intiasta suuntaamme Himalajalle -
ja maailman 9. Korkeimmalle huipulle: Nanga Parbatille.
Saksalaisten mukaan Unserberg, "meidän vuoremme".
Neljä saksalaisryhmää on epäonnistunut nousuyrityksissään.
11 vuorikiipeilijää on kuollut myrskyissä ja lumivyöryissä.
Nanga Parbatin valloituksesta on tullut kansallinen pakkomielle.
Vaakalaudalla on kansakunnan ylpeys.
29. Heinäkuuta 1939. Saavutimme jo 4-leirin 6700 metrin korkeudessa.
Seuraavaksi Rakhiot-jäätikköja vaikea nousujäätikköistä rinnettä.
Vauva on varmaan jo kuukauden ikäinen.
Olen ollut sekaisin ja levoton.
Kiipeämisestäni on kadonnut itseluottamus.
Heinrich!
Oletko kunnossa?
Heinrich! - Helvetti! Helvetin helvetti!
Oletko kunnossa? - Tulemmeko alas?
Jäärauta irtosi. Jatkakaa vain.
Sää huononee. Laitetaan köysi.
Loukkasitko itsesi pudotessasi? - Sain vain naarmun. Menen edellä.
Kiviä! - Varokaa alhaalla!
Pidä kiinni!
Heinrich!
Pystytkö pitämään?
Pidä kiinni!
Kohta siellä!
Sinun olisi pitänyt sanoa, miten paha haava on.
Sitä pitää vilkaista. Voisin ommella sen.
Se ei ole sinun ongelmasi.
Se on minun ongelmani. Henkeni voi riippua siitä.
Jos vaarannat henkeni salaamalla vammojasi, se on minun ongelmani.
Pelastin henkesi! Joten naama umpeen. - Älä viitsi...
Suu kiinni!
Jos vielä valehtelet vammasta, Heinrich, lennät porukasta.
Sopii yrittää.
4. Elokuuta, 5-leiri. On ollut ankaria myrskyjä.
Toiset pelkäävät lumivyöryjä, joten emme ole edenneet pariin päivään.
Aufschnaiterin pitäisi siirtää leiri korkeammalle.
Mutta hän on eri mieltä. Se hölmö.
Toisia ei tunnu haittaavan odottelu, toivominen ja joutenolo.
Ei ole hyvä, kun on liikaa aikaa miettiä omaa elämäänsä.
Minusta alkaa tuntua, että koko retki oli erehdys.
Juoskaa! Lumivyöry! Suojaan!
Jättäkää kaikki!
Laske alas se!
Menemme alas! - Menkää te vain 2-leirille.
Menen yksin huipulle. Parhaalle on annettava mahdollisuus.
Hän väittää olevansa paras. - Anna kaksi kantajaa niin pääsen 6-leiriin.
Menemme alas. Yhdessä! - Minä aion huipulle!
Tämä on käsky! Käsky!
Seuraa!
Dalai-laman kuva. Hyvä turva. Ota se, sahib. Se suojelee.
Ei sillä ole minulle merkitystä. - Hyvä turva. Dalai-laman kuva.
Ota se, sahib. Hyvä turva. Dalai-laman kuva.
Päivää, Herr Harrer.
Toivottavasti Saksa häipyy Puolasta yhtä pian kuin te vuoreltanne.
Vankiaikanne voisi lyhentyä.
Mitä tämä on? Keitä te olette? - Valitan, mutta pidätän teidät.
Koska en saavuttanut huippua? - Ikävämpi syy.
Englanti ja Saksa ovat julistaneet sodan toisilleen.
Vihollismaan kansalaiset brittimaaperällä vangitaan.
Dehra Dunin sotavankileiri
Seis tai ammun! - Kädet ylös!
Olen itävaltalainen vuorikiipeilijä. Vähät minä teidän sodistanne.
Osaan kävellä itse. Kävelen itse! Tämä on loukkaus.
Ette saa viimeistä sanaa! Siat! Olette sikoja koko lössi!
15. Iokakuuta 1939.
Vankileirille tullessamme lupasin itselleni yhden asian.
Makaisin Ingridin vierellä ennen ensi vuoden kesäpäivänseisausta.
Himalaja on aivan silmien edessä. Olisi helppo paeta ja kadota sinne.
Lokakuu 1940
Neljännelläkään pakoyrityksellä en ollut lähempänä tavoitettani.
Kuinka pitkälle nyt pääsit?
Olen vain saavuttanut kyseenalaisen maineen vankien keskuudessa.
Rakas Ingrid...
Kunpa käsi vain osaisi ilmaista, mitä sydämeni tuntee.
Vartijat välittävät kuulemma kirjeitäsi.
Voisitko postittaa tämän?
Kiitos.
Heinrich, oletko lukenut tämän? Lainasimme sen sinulle.
Meillä on asiaa. - Mitä?
Tätä.
Vaikuttavaa. Milloin karkaatte? - Monsuunin jälkeen. Entä sinä?
Olette näköjään valinneet minun reittini. Tiibetin kautta.
Sitä yrittäneet harvat ulkomaalaiset eivät ole palanneet. Onnea vain.
Haluatko mukaan? - Miksi?
Olet pakoekspertti. - Tarvitsemme kokemustasi.
Lopettakaa tämä nolo esitys.
Jokaisen pakoyrityksesi jälkeen vartiointia on lisätty.
Se on tehnyt elämämme hankalaksi. - Liikun mieluummin yksin.
Postinkantaja tuli.
Rakas Heinrich. Allekirjoita ero- paperit ja lähetä ne asianajajalleni.
Horst ja minä menemme naimisiin heti kun ero on selvä.
Poikasi Rolf Harrer syntyi, kun kiipeilit vuorella.
Hän on nyt kaksivuotias ja kutsuu Horstia isäksi.
Riittävän vanhana hän saa tietää, että oikea isä katosi Himalajalla.
Se tuntuu lempeimmältä, sillä sinähän et lasta koskaan halunnut.
En siis aio "ratkaista ristiriitojamme", kuten ehdotit.
Ne ratkesivat, kun lähdit Itävallasta.
Ikävää, että olet vankina.
Toivon kaikkien puolesta, että sota loppuu pian. Ingrid.
SYYSKUU 1942
Tulen mukaanne.
Tämäkö on suunnitelmanne?
Vaatimaton mielipiteeni on, että se on naurettava.
Koska olet niin vaatimaton, emme kysy mielipidettäsi.
Avaa karttakääröt. Käänny. Selkä portille. Avaa kartat!
Puhu vain. Odottakaa merkkiäni.
Reitti selvä.
Avatkaa portit!
Huolehtikaa näistä. Avatkaa portti!
Jatkan tästä yksin. Onnea teille.
Ensimmäinen pako vankileiriltä 18. Marraskuuta 1939.
Rolf Harrer on kolme ja puoli kuukautta.
Täytän 30 vuotta, 6. Heinäkuuta 1941.
Rolf Harrer on tasan yhden vuoden, 11 kuukautta ja 26 päivää.
Viimeinen pako Dehra Dunista. Rolf Harrer...
Pohjois-Intia
Ota kaksi ja nuku kunnolla. Lähetän laskun aamulla.
Mitä teet täällä? - Oli niin ikävä sinua, Heinrich.
Ajattelin poiketa katsomassa.
Missä muut ovat? - Italialaiset jäivät kiinni Nelangissa.
Lutz ja Hans sairastuivat ja heidän piti palata.
Ikävä kuulla. - Olet varmasti murheen murtama.
Saanko käyttää hyväksi vieraan- varaisuuttasi ja yöpyä täällä?
Ole hyvä vain. - Kiitos. Oikein ystävällistä.
Hyvää. - Onko sinulla mukana myös 10 miehen orkesteri?
Muuten... Kuulin, että japanilaiset ovat perääntyneet Shanghaihin.
Vaikka pääsisit Kiinan rajalle, voi olla vaikea saavuttaa heitä.
Sama se, vaikka menisivät Tokioon asti. - Se ei auta pääsyä Itävaltaan.
En aio mennä. - Minne?
En aio palata kotiin. - Mikset?
Ei mitään erityistä syytä.
Voit kertoa vaimolleni, että 2 vuotta leirillä vastaa 4 vuoden avioliittoa.
Mukava päästä kummastakin.
Minäkään en palaa. En ennen kuin tämä häpeällinen sota loppuu.
Minne olet matkalla? - Tiibetiin. Ja sieltä Kiinaan.
Ehkä saan töitä sieltä.
Entä sinä? - Kiinan rajalle on 2058 kilometriä.
Tiibetiin on vain 68.
Pitkä matka noin painavalla lastilla.
Siinä on vain ruokaa. - Juuri niin.
Minun ruokaani.
Vahinko. Vuoret ovat petollisia. Pitää ylittää jäätiköitä.
Köyden avulla voin pitää sinut hengissä.
Viime kerran muistaen olen paremmassa turvassa ilman sinua.
Niinpä tietysti.
Mutta olet mitannut väärin etäisyyden Tiibetiin.
Laskelmieni mukaan se on 65 km.
Lyödäänkö vetoa ruokakilosta?
Sinulla on vain kivikovia keksejä, Heinrich.
Mutta olen oikeassa ja voitan.
Tiibet-maailman katto.
Tuntuu kuin nousisi keskiaikaiseen kivilinnoitukseen keskellä Aasiaa.
Tämä on maailman eristynein ja korkeimmalla sijaitseva maa.
Siinä se on. Tiibet.
Täsmälleen 68 km. - Onnittelen.
Valitettavasti söit jo voittosi.
Hymyile vain ja myöntele. Se on parasta.
Uskomatonta, mitä vankilassa oppii, vai mitä?
Tiibet.
"Ei ulkomaalaisia Tiibetiin."
Ei ulkomaalaisia!
Olkaa ystävälliset.
Kyllä... Kiitos. Totta kai.
Ei tarvitse kääntää.
Jotkut sentään ilahtuvat tulostamme. - Älä anna sen nousta hattuun.
Tiibetiläiset taputtavat käsiään karkottaakseen pahoja henkiä.
Täytyy löytää ruokaa...
Ei, puhukaa garponin kanssa.
On ennustettu -
kuten tässä 13. Dalai-laman testamentissa sanotaan -
että ulkomaiset voimat uhkaavat Tiibetin uskontoa ja hallitusta.
Jos emme suojele maatamme, munkit ja luostarit tuhotaan -
valtion maa ja omaisuus viedään.
Dalai-lama ja kaikki uskovat häviävät ja jäävät unhoon.
Ymmärrättekö nyt, miksi emme halua tänne ulkomaalaisia?
Kyllä, mutta emme tule tuhomielessä. Tarvitsemme vain ruokaa...
Hänen korkeutensa... garpon.
Teidän ylhäisyytenne... On ilo tavata teidät.
Haluamme pyytää anteeksi... Mitä on "anteeksi"?
Ja ojentaa teille tämän arvokkaan lahjan.
Teillä ei ole mitään, mitä haluaisin. - Tämä on meiltä.
Kauan eläköön Hänen pyhyytensä dalai-lama.
Kiitos kuvasta. Palatkaa Intiaan!
Olimme olleet Tiibetissä kaksi päivää, ja meidät heitettiin ulos.
Oppaillamme on määräys saattaa meidät Intian rajalle 40 km: n päähän -
ja ampua meidät, jos yrittäisimme paeta.
Tuo on varmaan "hei". - Kunhan eivät käy suutelemaan.
Meidän on ostettava ruokaa. Olen rahaton.
Älä minuun katso. - On syötävä. Paljonko kello on?
Ei käy! Isäni antoi sen minulle noustuani Mont Blancille.
Kaikkihan sinne ovat nousseet. Kellon olisin jo vaihtanut.
Mistä sait takkisi? - Kommunistisotilaat Kiinasta.
He antaa ruoka ja raha. Hyvin kiva.
Hyvin kiva...?
Pidätkö sotilasunivormuista?
Minulla on Saksan armeijan saappaat. Sinulle. Odota.
Anna nämä minulle vartijoita varten. Katsokaa!
Noin. Pidätkö niistä?
Pidätkö niistä? Tosi hyvät.
Näytänkö, miten saksalaiset marssivat?
Pitää ottaa tällainen ilme.
Ei, ei...! Näin.
Pysähdy.
Olit oikein taitava. Jatka harjoittelua.
Nyt näytän, miten saksalaiset sotilaat juoksevat.
Seisokaa näin.
Asennossa!
Arvaa mitä... Ei ketään missään.
Tiedätkö, mitä kello on?
Luuletko, että viihdyn seurassasi niin hyvin, että haluan maksaa siitä?
Että sinunlaisesi sankarin ei tarvitse osallistua?
Onko jotakin vialla, Peter? - Mitä sanoitkaan torilla?
"Jos minulla olisi kello, olisin jo vaihtanut sen."
Sinulla ei ollut vain yhtä sellaista kelloa.
Helvetin valepukki! Sinulla oli niitä kolme!
Italiaanojen roskakelloja. - Paskat siitä!
Oletko kuullut periaatteista? - Mistä periaatteista?
Haluatko kellon? Ota yksi. Pidä periaatteet hyvänäsi.
Katso nyt itseäsi! Jäit kiinni itsekkyydestä ja ilkut vahingoniloa!
Käyttäydyt kuin vanha akka. Mitä haluat?
Kokeile anteeksipyyntöä. Yritä katumusta.
Pyyhi ainakin tuo virne naamastasi!
Vie haiseva kellosi ja tuki turpasi!
En halua mitään moraalisaarnoja turhautuneelta retkenjohtajalta.
Ei ihme, että olet aina yksin. Kukaan ei kestä kurjaa seuraasi.
Minä pyydän... Ota ne.
Oli väärin piilottaa ne.
Ota tämä. - En... en.
En ansaitse sitä. Pidä ne nyt vain.
Hän on nyt kolme- ja puolivuotias.
Pian hänen äitinsä kertoo, että katosin Himalajalla.
Mikä onkin ihan hyvä. - Miten niin?
Mieluummin kuollut isä kuin huono isä.
Kirjoita hänelle kirje.
Anna hänen tietää, että elät.
New York.
Venetsia.
Pariisi. - Teidän korkeutenne, missä olette?
On oppitunnin aika.
Missä olette? On oppitunnin aika.
Rakas Rolf Harrer.
Et tunne minua etkä ole koskaan tavannut minua.
Olet kuitenkin aina ajatuksissani-
täällä kaukaisessa maassa, jossa nyt olen.
Jos voit kuvitella syrjäisen kolkan -
korkeiden, lumihuippuisten vuorten kätkössä -
joka on täynnä unenomaista ihmeellistä kauneutta -
niin tiedät, missä olen.
Tiibetissä uskotaan -
että vaeltamalla pyhiin paikkoihin pyyhitään pois pahat teot.
Mitä vaivalloisempi vaellus, sitä suurempi synninpäästö.
Olen vaeltanut monta vuotta syrjäisestä paikasta toiseen.
Yhtä kauan kuin sinä olet elänyt.
Olet nähnyt vuodenaikojen vaihtuvan ja kiangien muuttavan etelään -
palatakseen taas peltojen yli keväällä.
Täällä, missä aika on pysähtynyt, tuntuu kuin kaikki liikkuisi.
Myös minä.
En tiedä, minne olen menossa tai sovitetaanko minun pahat tekoni.
Olen tehnyt niin paljon sellaista, mitä kadun.
Mutta kirjeen lopussa toivon, että ymmärrät-
että välisemme etäisyys ei ole niin suuri kuin vaikuttaa.
Sinuun syvästi kiintynyt isäsi Heinrich Harrer.
Nouse ylös. Peter? Ylös!
Hyvä luoja...
Annan nämä sinulle.
Keltapää... Keltapää!
Älkää! Meillä ei ole mitään! - Antakaa rahaa!
Meillä ei ole teille mitään!
Odottakaa! Odottakaa!
Minne olette matkalla?
Minne menette? - Lhasaan.
Minulla on lupa.
Meillä on matkustuslupa Lhasaan.
Ensiapulaukku Sisällysluettelo
Tiibetin hengellisen johtajan ei sovi vakoilla ihmisiä.
Kuukausi sitten luulimme, että rosvot tappavat meidät-
ja nyt olemme päässeet Lhasan kielletyn kaupungin porteille.
Yhtä vaikeapääsyinen kuin Mekka -
ja yhtä houkutteleva, koska se on suljettu ulkomaalaisilta.
Jopa surkeassa tilassamme -
Tiibetin pyhä kaupunki, dalai-laman kotikaupunki, lumosi.
Vain muutama ulkomaalainen oli päässyt näistä porteista.
LIITTOUTUNEIDEN MAIHINNOUSU
Onko sota ohi? - Ei ole.
Voitte kernaasti jäädä lounaalle, jos haluatte.
Kiitos, mielellämme.
Olen Tsarong. Tervetuloa kotiini.
Olen Peter.
Hovimarsalkka, pyydän audienssia hallitsijan ja hallituksen puheille.
On kyse kahdesta Lhasaan tulleesta ulkomaalaisesta.
Kaikella kunnioituksella...
Mikäli haluatte estää kiinalaisia saamasta liittolaisia -
vaatimuksenne munkkien lahjonnan lopettamisesta -
ei liene tehokkain keino.
Kysyin ministereiden näkemystä, en sihteeripahaisen.
Tietenkin. Suokaa anteeksi.
Voit mennä. Alkakaa kääntää kirjettä... tarkasti.
Totta kai.
Tajuatteko, miten harva selviäisi matkasta? Heitä tulee kunnioittaa.
Jos lähetämme heidät Intiaan, he joutuvat taas vankilaan.
Heille ei ole täällä mitään. Ei asuinpaikkaa.
Olen kutsunut heidät vieraakseni. Mikäli heidän sallitaan jäädä.
Asumaan teidän luoksenne? Miksi?
Onko oltava syy auttaa hädänalaisia?
Hän kai sanoi: "Lemuat."
Ei tarvitse esittäytyä. Tiedän, keitä olette.
Olen Pema Lha-ki.
Ngawang Jigme haluaa antaa teille lahjan, joten riisuutukaa.
Pankaa toimeksi. Ei minulla ole koko päivää aikaa.
Sepä ystävällistä Ngawang Jigmeltä. - Kuka on tämä huomaavainen mies?
Hän on hallituksen sihteeri. Hän lahjoittaa teille uudet vaatteet.
Valitkaa malli, jonka haluatte.
Oletteko ompelija? - Olen räätäli.
Ainoa Kalkutassa oppinsa saanut lhasalainen, joka osaa tehdä näitä.
Jaaha... Valitsenko siis yhden?
Niin, sen, minkä haluatte.
Osaatteko tehdä minkä vain? - Osaan.
Valmistitteko oman asunne? - Kyllä.
Se on kaunis. - Kiitos.
Pidättekö näistä? - Näyttäkää, minkä haluatte.
Otan tämän komean tweedtakin ja villaiset urheiluhousut, kiitos.
Hyvä valinta. - Kiitos.
Entä teille?
Ehkä te voitte valita puolestani. - Kiitos.
Riisukaa chupanne. Otan teistä mitat.
Seisokaa aloillanne, olkaa hyvä.
Aloillanne, pyydän. - Anteeksi.
Älkää liikkuko. - Anteeksi.
Näin ei putoa. - On hölmöä kiivetä vuorille.
Ei se nyt niin hölmöä ole.
Katsokaa tätä.
Olkaa hyvä.
Tämä julkaistiin, kun olin kiivennyt Eigerin pohjoisseinämän.
Voitin olympiakultaa. Ei mitään kummempaa...
Tässä on jälleen suuri ero kulttuuriemme välillä.
Ihailette miestä, joka tekee kaikkensa päästäkseen huipulle.
Me ihailemme miestä, joka ei pyri tuomaan itseään esille.
Tavallisen tiibetiläisen mieleen ei juolahtaisikaan tehdä tuollaista.
Hyvät herrat... Herra Aufschnaiter ja herra Harrer?
Olemmeko tavanneet? - Emme. Olen Ngawang Jigme.
Ngawang Jigme... - Aivan. Suokaa anteeksi.
Kiitos anteliaasta lahjastanne. Se oli hieno teko. Kiitos.
Ei kestä. Auf Wiedersehen. Olen varma, että tapaamme vielä.
KIINAN LÄHETYS
Voitte ehkä selittää meille, miksi ministerit vaativat -
Kiinan hallitusta lopettamaan anteliaat lahjoituksensa -
Tiibetin luostareille.
Herättävätkö lahjamme tyytymättömyyttä hallituksessanne?
En voi puhua heidän puolestaan, Teidän korkeutenne.
Olen vain pelkkä sihteeri. - Tuskin kovin kauan, veikkaisin.
Istukaa.
Istukaa!
Noin lahjakas mies tuskin tyytyy vain kirjeiden kääntämiseen.
Diplomaattiset kykynne palkittaisiin runsaskätisesti.
Maani palveleminen on riittävä palkkio, Teidän ylhäisyytenne.
Pyydän lupaa poistua.
Hei, Heinrich.
Kaipasimme ilmeisesti molemmat taidokasta räätäliä.
Kyllä, minulla on...
Istu alas.
Pidätkö niistä? Ostan ne sinulle.
Kiitos, mutta en juuri syö lihaa. - Et syö lihaa...?
Hän sanoo, että ne ovat jalkoihin laitettavat lihanleikkuuveitset.
Ei, ei... - Ne ovat luistimet.
Ne laitetaan jalkoihin, jotta voi luistella.
Jotta voi liukua ja tanssia jäällä.
Miksi? - Taas yksi hölmöjen huvi.
Ostetaan ne. Paljonko?
Näistä? Ei käy...
Saat niistä kymmenen.
Näitkö?
Näitkö tuon?
Satutitko itsesi? - En, olen kunnossa.
Löitkö pääsi? - En. Tämä on hauskaa.
Pidä minua kädestä. - Katsokaa minua.
Älä katso alas. Katso minua silmiin.
Voinko auttaa? Tarttukaa käteeni.
Oletko onnellinen? - Hyvin onnellinen.
Yritän kuvitella sinut mielessäni, Rolf. Näen tällaista:
Nuori, vahva ja viisas poika.
Poika, joka on kiinnostunut elämästä.
Poika, joka ei pelkää oppivansa erehdyksistään.
TOUKOKUU 1945
Hyvää päivää, nainut nainen. - Hyvää päivää, poikamies.
Heinrich. - Peter.
Onnittelen.
Tule sisään.
Japanin armeijaa ei haasta niinkään Kiinan rintama -
vaan Mao Tse-tunginjohdolla marssiva kommunistiarmeija...
Huhun mukaan pohjoinen ja keskinen Kiina ovat kommunistien hallussa.
Huhun? Se on tosiasia, Peter. Ngawang pitää minut ajan tasalla.
Millaista on Kungo Tsarongin luona?
Ei aavistustakaan. Muutin viisi kuukautta sitten.
Onko tapaamisestamme niin kauan? - Ilmeisestikin.
Onko sinulla ollut tekemistä? - Siitähän se johtuu. Hirveästi.
Laadin kartat koko Lhasasta.
Talonne on niin syrjässä, ettei se mahdu karttaani.
Arvostamme rauhaamme.
Niin näköjään.
Entä naiset? Oletko tavannut ketään, josta pidät?
Itävaltalaisvaimoni jälkeen tiibetiläinen nainen olisi tyhmää.
En ole tavannut ketään. Oletko sinä?
Ystävän onni on siunaus. Ikävää, että pahastut onnestamme.
Olet varmaan hyvin yksinäinen ja surullinen.
Heinrich! Heinrich-la!
Heinrich, sota on ohi.
Voittivatko kommunistit? - Sinun sotasi. Saksa antautui.
Tenzin!
Minne olet matkalla? - Takaisin kotiin. Itävaltaan.
Hei, Tashi. - Kirje, herra Harrer.
Meidän tulee ikävä sinua.
- Ja minun teitä.
"Hyvä herra Heinrich Harrer."
"Ette ole isäni. Älkää kirjoittako minulle enää."
"Rolf Immendorf."
Rolf Immendorf...
Kunnianarvoisa Henry Harrer?
Kirje teille.
Heinrich Harrer ei halua enää kirjeitä.
Se on Hänen pyhyytensä dalai-laman suurelta äidiltä.
Kiitos, kun tulitte, herra Harrer. - Kiitos kutsustanne, suuri äiti.
Tunnetteko poikaani koskevan protokollan?
En juuri. Tiedän, että kumarrutaan ja heittäydytään maahan.
Hänen pyhyytensä läsnä ollessa tulee kumartaa kuuliaisesti -
kädet liitettyinä rukousasentoon. Tulee aina istua häntä alempana.
Älkää katsoko häntä silmiin ja puhukaa vasta puhuteltaessa.
Kutsukaa häntä "Teidän pyhyydeksenne".
Älkää kääntäkö selkäänne älkääkä ikinä koskeko.
Hän on Avalokitesvaran reinkar- naatio ja myötätunnon bodhisattva.
Tunnustamisensa jälkeen hän sai nimen Jetsun Jamphel Ngawang -
Lobsang Yeshi Tenzin Gyatso.
Pyhä Herra, Laupias Ylistys, Kaunopuheinen, Myötätuntoinen -
Uskon oppinut puolustaja, Viisauden meri.
Hänen korkeutensa dalai-lama haluaa tavata teidät, herra Harrer.
Koska hänen neuvonantajansa eivät myöntäneet teille audienssia -
Hänen pyhyytensä pyysi minua tuomaan teidät kuukausivierailullani.
Se olisi suuri kunnia.
Päivää.
Keltapää.
Keltapää... keltapää...
Onko sinulla karvoja käsivarsissa ja jaloissakin?
Entä sinulla? - Herra Harrer!
On suuri kunnia tavata Teidän pyhyytenne.
Pidätkö elokuvista?
En ole nähnyt elokuvia 8 vuoteen. Mutta muistaakseni pidin kovasti.
Niin minäkin. Minulla on projektori ja filmejä.
Haluan rakennuttaa elokuvateatterin Potalaan. Tuoleineen ja kaikkineen.
Tuolit on hyvä laittaa. - Osaatko rakentaa sellaisen?
Kuinka? - Osaatko rakentaa elokuvateatterin?
Saat hyvän palkkion, ja sinun pitää tulla tänne joka päivä.
Voit tulla käymään luonani, ja voimme jutella asioista.
Haluan oppia tuntemaan maailmasi. Missä on Ranskan Pariisi?
Mikä on Molotovin cocktail? Kuka on Viiltäjä-Jack?
Voit kertoa minulle niin monia asioita.
On ilo palvella Teidän pyhyyttänne.
Mikä on vialla? Mikä hätänä, Jam-Yang?
Kastemadot. Emme saa vahingoittaa matoja.
Äitisi on saattanut olla aiemmassa elämässään viaton kastemato.
Minä pyydän, niitä ei saa vahingoittaa. Se ei käy päinsä.
Tiibetiläiset uskovat kaiken olleen äitejään edellisessä elämässä.
Eläimiä täytyy kunnioittaa ja maksaa takaisin ystävällisyyttä.
Mitään elävää ei saa koskaan vahingoittaa.
Uskovaiset eivät voi katsoa sellaista läpi sormien.
Niin mutta, Teidän pyhyytenne...
Kaikella kunnioituksella. Emme voi...
Anteeksi. Teatteri ei valmistu ikinä, jos pelastamme jokaisen kastemadon.
Olet viisas. Keksi jokin ratkaisu.
Sillä välin voit selittää minulle, mikä on hissi.
Antarktis... Se on täällä alhaalla.
Tässä. - Niin. Hienoa.
Englanti? Englanti, Englanti...
En auta yhtään.
Tässä?
Vaihda.
Tunnen hänet. Tuuttaa!
Terve!
Käännä! Käännä!
Jarruta!
Tsarong, Chen-Mo...
Heinrich... Peter...
Ministerin viitta on hienompi kuin vanha ruskea takkisi.
Pyydän... Olkaa hyvät.
Vain fiksut pääsevät ministeriksi. - En halunnut olla ikuisesti sihteeri.
Et ilmeisestikään. Onnittelut.
Paha enne!
Pekingissä puhemies Mao nimitettiin voitonriemuisesti-
Kiinan kansantasavallanjohtoon.
Puhemies Maon mukaan kommunisti- hallinnon ensimmäinen tehtävä -
on yhdistää Kiina jälleen.
Hän julisti Tiibetin kuningaskunnan tärkeäksi Kiinan osaksi-
joka tulee liittää uuteen tasavaltaan.
..."liittää uuteen tasavaltaan."
Ilmoitamme täten Kiinan kansantasavallalle -
että Tiibetin hallitus ei tunnusta ulkomaalaisten ylivaltaa.
Olemme itsenäinen kansa.
Kaikki kiinalaiset virkamiehet karkotetaan Tiibetistä.
Turvallista kotimatkaa. - Mukavaa matkaa Kiinaan.
Toivotamme teille mukavaa matkaa Kiinaan.
Toivotamme teille mukavaa matkaa kotimaahan.
Toivotan onnea ja menestystä. - Ngawang Jigme...
Katsotaanpa.
Teillä on pitkä elämän viiva. Toisin kuin muilla täällä.
Kun olemme valoon päin, on päivä. Kun olemme varjossa, on yö.
Se alkaa silloin laskea... New Yorkissa ehkä.
Siksi kellonaika ei ole sama kaikkialla.
Saitko vastauksen kysymykseesi? - Sain! Sain.
Kerro lisää.
Mitä vielä haluat tietää?
Kohta pääset massamedian maailmaan.
Kuulenko uutiset kaikkialta? - Et ehkä Tongalta, mutta periaatteessa kyllä.
Kuunteletko maasi uutisia? - Itävallan? Enpä juuri.
Valoa, Kundun.
Sehän on kotisi. - Ei enää.
Eikö siellä ole ystäviä ja sukua? - Pari ystävää, ei sukulaisia.
Pitäkää lamppua paikoillaan, Teidän pyhyytenne.
Miksi? Ovatko kaikki kuolleet?
Tiedätkö, että on muitakin lausemuotoja kuin kysymys?
Olin naimisissa, mutta olen eronnut.
Mitä sinä teit?
En halunnut lasta, joten karkasin kiipeämään vuorelle.
Onko sinulla lapsi, Heinrich?
En ole kyllä koskaan nähnyt häntä.
No niin.
Nyt katsotaan, toimiiko tämä.
Kaasu pohjaan. - Kyllä, herra Harrer.
Hyvää joulua. - Kiitos.
Hyvää joulua, Peter.
Kiitos, Heinrich.
Mitä juhlitaan? - On joulu.
Tämä on sinulle, ystäväni.
Peterille isältä Mont Blanc 4.5.1932
"Löysin sen eräästä Barkhorin kaupasta. Se löysi lopulta kotiin. "
"Kiitos ystävyydestäsi. Heinrich."
Uskomatonta.
Kiitos, että pelastit henkeni.
Tiibetiläiset on vapautettava uskonnon ikeestä!
Sulje se! - Olen hyvin pahoillani, herra Heinrich.
Sulje se...
Tiibetiläistoverimme on vapautettava ulkomaisten imperialistien kynsistä!
Montako ulkomaalaista Tiibetissä on?
Sinä ja Heinrich...
Hän pyysi teitä tulemaan, herra Harrer.
Kundun...
He tuhosivat kylän, jossa synnyin. Amdon Taksterin.
Se oli kauheaa. - Se oli vain uni, painajainen.
Se oli niin todellinen. Mistä uni tuli?
Mieleni ei voi keksiä noin hirveitä asioita.
En voi nukkua. Pelkään, että uni tulee takaisin.
Sitten meitä on kaksi unetonta.
Kerro tarina, Heinrich.
Kerro vuorikiipeilystä. - Silloin ainakin nukahdat.
Ne tarinat ikävystyttävät jopa minua. - Kerro, miksi rakastat sitä.
Täydellinen yksinkertaisuus. Sitä minä rakastan.
Kun kiipeää, mieli on kirkas ja kaikki muu poissa mielestä.
Pitää keskittyä.
Yhtäkkiä valo terävöityy, äänet monipuolistuvat -
ja mieli täyttyy elämän voimakkaasta läsnäolosta.
Samaa olen tuntenut vain yhdessä muussa tilanteessa.
Milloin?
Sinun kanssasi, Kundun.
Kiinalaiset lähenevät pohjoisrajojamme.
He ovat tuhonneet kylän, luostareita, pyhiä kirjoituksia -
ja turmelleet pyhäinjäännöksiä. Munkkeja on tapettu...
Mikä kylä? - Amdon Takster.
Siellä Hänen pyhyytensä syntyi.
Kun olitte puolustusministeri edellisen dalai-laman aikana -
halusitte uudelleenorganisoida armeijan. Voitteko tehdä sen nyt?
Kansan vapautusarmeijalla on miljoona miestä, Rinpoche.
Meillä on 8000 miestä, 50 tykkiä -
parisataa kranaatinheitintä ja konekivääriä. Tehtävä on toivoton.
Kieltäydyttekö nimityksestä?
En, otan sen vastaan kunnianosoituksena.
Te kaksi tunnette sodankäyntiä. Millaisia aseita ehdotatte?
Kiinalaiset lähestyvät pohjoisrajaamme.
Missä dalai-lama on?
...brittien upeat kruunajaiset. Ne ovat kauneinta maailmassa.
Vain muutaman kerran -
saamme todistaa näin historiallista tapahtumaa.
Koululaiset oppivat muistamaan toukokuun 12. Päivän 1937 -
ehkä vielä vuosituhannen päästä.
Uskotko, että ihmiset katsovat joskus filmiä Tiibetistä -
ja ihmettelevät, mitä meille tapahtui?
En tiedä. - Eikö sinulla olekaan vastausta kaikkeen, Heinrich?
Ei... Ei todellakaan.
Tiibetiläiset rakensivat kiitoradan -
jotta kolmen kiinalaiskenraalin lentokone voisi laskeutua.
Lähistöllä harjoitteli Tiibetin armeija.
Joillain sotilailla on haarniskat, vanhoja musketteja ja keihäitä.
Rauhaa rakastava kansa yrittää turhaan luoda armeijaa.
Ystävieni kasvoilta näkyvä sodan pelko koskettaa haavaa sisälläni.
Muisto oman maani aggressioista ja halu alistaa heikompi kansa -
saa minut häpeämään.
Puistattaa muisto, että aikoinaan itsekin kannatin samoja ajatuksia.
Olin samanlainen kuin nämä suvaitsemattomat kiinalaiset.
Tiibetiläisten mukaan viholliselta oppii kärsivällisyyttä ja empatiaa.
He uskovat uskontonsa suojelevan heitä kiinalaisilta.
Lhasassa valmistellaan kenraalien vierailua uskonnollisin seremonioin.
Jumalankuvia on veistetty huolellisesti-voihin.
Kun ne sulavat, ne muistuttavat siitä, että mikään ei ole ikuista.
Hallituksen nouseva tähti, ministeri Ngawang Jigme, piti seremonian -
jolla kenraalit toivotettiin tervetulleiksi Lhasaan.
Lipunnosto on kunnia, jota kiinalaiset eivät ansaitse.
Heikon pitää lepytellä vihollista. Kun vihollinen syleilee -
se ei voi ampua. Politiikassa mikään ei ole kunniakysymys.
Historia toistaa itseään. Jopa paratiisissa.
Saitte audienssin Hänen pyhyytensä luo.
Munkit ovat valmistelleet hiekkamandalaa useita päiviä.
Se on valaistuksen ja rauhan symboli. Herra kenraali!
Emme istu häntä alempana.
Se kuuluu tapoihimme, kenraali. - Minä voin istua alhaalla.
Teidän pyhyytenne, kenraalit Chang Jing Wu, Than Gua ja Than Gua San.
He pyytävät päästä puheillenne.
Toivon teille onnea ja menestystä.
He lupaavat alueellista itsehallintoa ja uskonnonvapautta -
mikäli Tiibet hyväksyy Kiinan poliittisen ylivallan.
Täysi-ikäisyyteeni asti Tiibetin johtajana toimii sijaishallitsija.
Tärkeistä kysymyksistä pitäisi keskustella hänen kanssaan.
Minulla ei ole juuri kokemusta sellaisista kysymyksistä.
Olen yksinkertainen buddhalaismunkki.
Tunnen vain pyhät kirjoitukset ja Buddhan sanat.
Hän sanoi: "Kaikki elävä vapisee vaaran ja kuoleman edessä."
"Elämä on kaikelle elävälle rakas. Kun sen tajuaa, ei halua tappaa."
Nämä sanat ovat syvällä jokaisen tiibetiläisen sydämessä.
Siksi olemme rauhanomainen kansa, joka vastustaa kaikkea väkivaltaa.
Toivottavasti se on mielestänne vahvuutemme eikä heikkoutemme.
Kiitos vierailustanne.
Uhrilahja valaistuneille.
Uskonto on myrkkyä.
Ei!
"Päivänkoitteessa 84000 miestä 1. Ja 2. Armeijakunnasta" -
"kenraali Chang Jing Wun johdolla" -
"hyökkäsi Tiibetin rajalla lähellä Den-Goa."
"Armeija uskoo, että odotettavissa on hyökkäys Chamdoon."
"Kuvernööri Ngawang Jigme aikoo lähettää joukkoja Kiinaa vastaan" -
"pysäyttääkseen tämän etenemisen."
Chamdo on portti Tiibetiin.
Jos Chamdo kaatuu, Tiibet kaatuu. - Kuvernöörinä kyllä tiedän sen.
Kai tiedätte, että joukkomme taistelevat viimeiseen mieheen?
He kuolevat ennemmin kuin antautuvat.
Niin kauan kuin minä olen Chamdossa, emme antaudu.
Soita Lhasaan.
Soita nyt. Pyydämme lupaa antautua.
Eihän meidän pitänyt... - Soita Lhasaan, minä sanoin. Heti!
Hävisimme sodan 11 päivässä, Heinrich.
Antautuminen oli kuolemantuomiomme.
Pelkäänpä, että ystävämme Ngawang Jigme sai sen aikaan.
Hän hylkäsi Chamdon ja räjäytti ammusvaraston.
Ilman aseita ja ammuksia taistelunhaluisilla ei ollut toivoa.
Vuoristossa olisi voitu jatkaa sissisotaa kuukausia, jopa vuosi.
Se olisi antanut aikaa pyytää apuun muita maita.
Nyt kaikki on menetetty. Portit lyötiin sisään.
Päivää, ystäväni.
Teimme parhaamme maamme puolesta. Tiibetin puolesta.
Matkalla Lhasaan näin tiibetiläisillä tuollaisia takkeja.
"Kiinalaiset sotilaat antaa ruoka, vaatteet ja raha. Hyvin kiva."
Kummallista, miten jokin niin harmiton kuin takki -
voi olla niin suuren valheen vertauskuva.
Vieläkään et ymmärrä tiibetiläisiä tapojamme.
Lahjan palauttaminen on anteeksiantamatonta.
Maansa pettäneen ei paranisi saarnata maansa tavoista!
Halusin kerran sinun kuolevan, mutta häpeä kiduttakoon sinua -
ja kiusatkoon koko elämän. Toivotan pitkää ikää!
Rukoilemme, että dalai-laman sallitaan yhdistää kansansa.
Pyydämme nöyrästi, että hallitus kunnioittaa pyyntöämme -
ja myöntää dalai-lamalle poliittisen täysi-ikäisyyden.
VALTA DALAl-LAMALLE
Koko hovi on paniikissa.
Piiloudun ulkomaailmalta yhdeksi päiväksi.
Se on aika vaikeaa lasitalossa.
Tuo on Debussyn "Kuutamo".
Mitä muuta tiedät tästä kappaleesta?
Kundun...
Tuo, tuo ja tuo.
Toivottavasti saitte kutsun kruunajaisiin.
Ne ovat ensi viikolla. - Kiitos.
Näytänkö proffalta?
Et, ne sopivat sinulle.
Meillä on sanonta: "Jos ongelman voi ratkaista, ei kannata murehtia."
"Jos sitä ei voi ratkaista, murehtiminen ei auta yhtään."
Joten lopeta murehtiminen, Heinrich. - Sinun on lähdettävä pois.
Sinun on jätettävä Tiibet. Henkesi on vaarassa.
Anteeksi julkeuteni, mutta olen jo järjestänyt pakosi.
Lähdemme heti kruunajaisten jälkeen.
Miten voin auttaa kansaani, jos pakenen? Millainen johtaja olisin?
Minun on pysyttävä täällä. Toisten palveleminen on tieni vapauteen.
Sitten minäkään en lähde. - Mikset?
Sinä olet minun tieni vapautukseen.
Buddha sanoi: "Minun näkemiseni ei pelasta."
"Vaaditaan ankaraa ponnistelua ja harjoitusta."
"Tee kovasti töitä ja etsi uutterasti omaa pelastustasi."
Minä en ole poikasi.
Enkä ole koskaan pitänyt sinua isänäni.
Olit siihen aivan liian epämuodollinen.
Ajatteletko häntä koskaan?
Mitä ajattelet silloin?
Se ei ole mikään tietoinen ajatus.
Hän on aina kanssani.
Kun kuljin läpi Tiibetin, hän oli kanssani. Ja kun tulin Lhasaan.
Kun istun luonasi, hän on täällä kanssani.
En osaa kuvitella maailmaa ilman häntä.
Sinun pitäisi mennä kotiin ja olla isä hänelle.
Tiedän.
Olet suorittanut tehtäväsi minun kanssani.
Jää kuitenkin kruunajaisiin. Näet minut kaikessa loistossani.
Se olisi ilo, ystäväni.
Tiibetin hallitukselta Teidän pyhyydellenne, 14. Dalai-lamalle.
Suostukaa kansanne henkiseksi ja maalliseksi hallitsijaksi.
Vastauksena rukouksiinne ja toiveisiinne hyväksyn tehtävän.
Voiteetä... Sen makuun en kyllä koskaan päässyt.
Ei, ei. Kupillinen riittää. - Tapoja on noudatettava.
Lähdössä olevalle rakkaalle kaadetaan uusi kupillinen.
Ei, ei, ei. Se jää tähän odottamaan hänen paluutaan.
Löytäkööt matkustavaiset onnen, minne vain menevätkin.
Saavuttakoot he tavoitteensa ilman ponnistuksia.
Ja kun he saapuvat rannalle -
olkoot sukulaiset heitä iloisina vastassa.
Herra Harrer!
Hänen pyhyydeltään.
ITÄVALTA 1951
Hei. Hei, Horst. - Hei, Heinrich.
Rolf? Tule tervehtimään.
En halua.
Saanko?
Rolf! Älä hosu.
Hyvin tehty, poikani. Oikein hyvin.
Miljoona tiibetiläistä on kuollut kiinalaismiehityksen seurauksena.
6000 luostaria on tuhottu.
1959 dalai-lama joutui pakenemaan Intiaan.
Siellä hän asuu nykyäänkin ja pyrkii rauhanomaiseen ratkaisuun.
1989 hän sai Nobelin rauhanpalkinnon.
Heinrich Harrer ja dalai-lama ovat edelleen ystäviä.